Спрете! Не поглеждайте напред!
Вървете!
Обръщайте се към него със "другарю"!
Влез!
Седнете!
Поставете ръцете си под краката!
Има ли нещо за признаване?
Нищо не съм направил.
Не знам нищо.
Не сте сторил нищо и не знаете нищо!?
Мислите ли, че Националната Агенция прибира случайни хора?
Не.
Дори и да сте невинен,
отново можем да Ви задържим заради скептицизма Ви към Правителството.
Нека Ви припомня...
На 28-ми септември вашият приятел и съсед отлита до Федералната република.
Имаме доказателство, че сте му помогнал да избяга от страната.
Не знам нищо за това.
Не ми е споделял плана си. Мислех, че заминава по работа.
Тогава ми разкажете подробно какво правехте на този ден!
- Вече го записаха. - Искам да го чуя отново.
Заведох децата на разходка в парка.
Случайно се натъкнах на един приятел от гимназията.
С него отидохме в тях, слушахме музика, говорихме си.
После стана късно и си тръгнах.
Може да му се обадите, да потвърди.
Ще Ви дам номера на телефона му.
Лесно е да се забележи от записа,
че този човек се опитва да предизвика страната си чрез арогантност.
Нужно беше търпение. Следва разпитът, който продължи 40 часа.
Да продължим!
Искам да спя! Моля, оставете ме да спя!
Можем да се спазарим за това.
Отново ни обяснете какво правехте на 28-ми септември!
Моля Ви, искам само един час сън!
Разкажете ни какво правехте на този ден!
Защо разпитът трябва да е толкова дълъг?
Според мен не е хуманно.
Невинният, след толкова време, би започнал да беснее,
или да иска да се самоубие.
Докато един виновен започва да плаче,
защото прекрасно знае защо седи там.
Най-добрият начин да разбереш дали някой е виновен е разпитът.
Срещнахме Маркехнър в парка
и отидохме у тях.
Слушахме музика до късно.
Обадете му се и той ще потвърди истината.
Намирате ли нещо интересно в този отговор?
Казва същото, което каза и преди малко.
Почти не промени думите.
Защото както и да описваш нещо, станалото няма да се промени.
Но е и вероятно да лъже.
Защото може да си го е повтарял, докато го наизусти...
Но под напрежение няма да издържи дълго.
Има и други техники за такива инати като него.
Ако ни кажеш името на самолета, можеш да си вървиш у дома при жена ти.
Ако ли не, чака те затвор.
Това ли искаш?
Кой е собственикът на самолета? Как му е името?
- Рескър. - Кажи го по-силно!
Самолетът е на Бернаг Рескър.
Бернаг Рескър.
Тишина!
Слушайте!
Кой ще ми каже какъв е този звук?
За обучените кучетата - парче дреха с миризмата на престъпника.
От всеки разпит. Поставя се в буркан.
Подслушването е често срещана практика в социалистическите страни.
Не го забравяйте! Приятен ден!
Много добре!
Братле,
не сме излизали от 20 годинки.
А сега си професор.
Браво на теб! И аз се справям добре.
Какво искаш?
Мислиш, че искам нещо от теб?
- Каня те на представление. - Представление ли?
Чух, че и Министърът на културата също ще идва.
Мисля, че за да покаже отношението на администрацията към артистите.
Започва в седем. Ще поговорим.
ЖИВОТЪТ НА ДРУГИТЕ
Министър Бруно Хемф е в средата на третия ред.
Преди беше никой в Министерството.
Не е много заинтересован от подобни събития.
Георг Драймън - поет!
Арогантен е колкото някои от студентите ми.
Не само арогантен, ами и е от дясното крило.
Скоро ще загуби работата си.
Той е един от писателите, които
подозираме, че са свързани със Западна Германия.
Германската Демократична Република е най-добрата страна в света.
Започва.
Какво не е наред, милото ми дете?
Марта, кажи ми, какво става?
Ото ме напусна.
Ото? Да не би да казваш, че е мъртъв?
Сестрици, моля ви, повярвайте ми!
Вече е мъртъв...
В картините му има дълбок страх.
Виждам...
...ужасяващата му любов!
Защо тази любов е като бодил?
Елена, да вървим!
Какво мислиш? Заинтересован ли си?
Ще го наблюдавам.
Да го наблюдаваш е много различно от преподаването.
- Ще използваме най-добрите подслушватели. - Рискуваш кариерата си.
Ако загубиш, ставаш храна за акулите.
Ще сляза долу.
В момента имаме много работа. Включително и няколко забрани над културата.
От коя партия сте?
Не мисля, че има значение, г- н Министър.
Патриотизмът е важен.
Какво знаете за този човек?
Георг Дрейман.
Може би, че...
Може би какво?
Може тази работа да се окаже не толкова благородна, колкото изглежда.
Жалко, че не сте таен агент.
Надявам се да измислите добър план. Ще говорим по-късно.
Очакват много от теб.
Но артистът се крие добре. Ще бъде трудно.
Следващият четвъртък всички тези престъпници ще са на парти в Драймън.
Един от тях е писателят Хаузер. Трябва да планираш всичко добре.
Използвай малките номерца като подслушването.
Само наблюдавай апартамента му. Не се опитвай да го следиш.
Не докладвай преди да си събрал нужните доказателства!
Един път да го хванем и е свършен.
Приятна вечер, г-н Министър!
Защо ни зяпа?
Какво ли иска?
Да не би да ти е фен?
Извинете, че ви прекъсвам,
но искам да отбележа, че това бе страхотна нощ за културата и обществото.
Има такъв известен лозунг: "Поетът е машинист в Рая."
А Георг Драйман е един от най-големите такива в републиката ни.
- Какво иска този? - Мълчи и слушай, Хаузер!
Отново ще му направя комплимент:
Дрейман е сред светещите звезди в страната ни.
Искам да пожелая на г-жа Драйман да става все по-красива и талантлива.
- Сега разбрах за какво става дума. - Остани тук, моля те!
Продължете с музиката, моля!
Може ли?
- Харесват ми пиесите ти. - Благодаря!
Ти също.
Да, сериозен съм.
Машинист в Рая? Знаете ли какво означава това?
Естествено, че знам.
Забраних много културни събития,
но съм луд по изкуството, Хаузер!
Правителството ще подкрепя артистите, но те трябва да му се изплатят.
Ако ще говорите само за политика, ще танцувам с някой друг.
- Готов съм. - Късно е.
- Следя представленията ти. - Да, следите... Вие само това правите!
- Хаузер! - Това бе много отдавна.
Швайбер.
Тези дни си зает, нали?
Режисирането ти не е толкова добро, колкото беше.
Да поговорим за това някой друг път.
Позволете ми да не се съглася.
Няма нужда да харесвате представленията ми.
Но аз наистина обичам тази страна.
Ще оставите ли политиката на една страна, когато ги гледате?
Не може всички да проповядват една религия.
Но ако някой наистина вярва в социализма,
няма да си промени мисленето, независимо от представленията, които гледа.
- Това не може да се забрани. - Искаш ли да пробваш?
Със сигурност мога да ти покажа какво е забрана, да придобиеш представа.
Добре, нека се изразя по следния начин:
Ако работата ми е достатъчно добра, за да Ви изнерви,
значи си струва, дори и да я забраните.
- По-добре се вслушайте в съвета ми. - Няма нужда.
Както ти каза... не вярвам вярата на човек
да се промени заради една пиеса.
Дрaйман, можеш да пишеш каквото си поискаш и пак да не влияеш на хората.
- Реши ли какво да направиш? - Хората вярват в съзнанието си.
А не във вида на професиите си.
- Не трябва да се губи надежда. - Разбира се, надеждата краси човека.
Понякога е животоподдържаща.
Утре ще се уверим, че технически всичко върви нормално.
Най-важното е да няма мъртва зона за устройството в къщата.
Тук ли е?
Лека нощ!
Момчета, добри сте.
20 минути.
Ако кажете на някой, г-жо Майнеке, няма да видите семейството си повече.
Ясно?
Да.
Запиши си какво каза!
Честит четвъртък!
Как лети времето! Страхотно е да се видим.
- Как си? - Не се оплаквам.
- Не винаги създават такъв шум. - Знам, само четвъртъците.
Да.
- Липсва ми миналото. - Това не ми звучи като страхотно начало.
- Имах ужасно чувство след снощната премиера.
- Браво... това те прави енергичен.
Повече не мога да трая тази страна.
Няма свобода на словото, нито пък човешки права.
Цялата система ме подлудява.
Но от друга страна,
това е същата система, която ни вдъхновява да пишем.
Да разказваме истински истории.
И това, което идва от съзнанията ни е истински шедьовър.
Но това наистина не ми харесва, Драйман.
Моля се в следващия си живот отново да съм писател.
Ако беше режисьорът, какво би направил с тази пиеса?
Можеш да се заровиш в ограничения.
Да си жив е толкова безсмислено.
Албърт, мисля, че съм в беда. Министърът на културата - Хемф,
заплаши да забрани представленията ми.
Толкова ли ще е ужасно?
Не знам как е със забрана.
Наистина ли?
Чудесно е.
Гостите ще дойдат скоро, но като си тръгнат можем да пийнем по нещо.
Но има още толкова проблеми!
Георг, трябва да си силен.
- Имам нужда от теб, независимо от бъдещето.
- Ти си ми партньор в живота, независимо от всичко.
- Ти също. - В такъв случай имаме още 50 години заедно.
Или пък 40, нали?
Надявам се, че не си забравил плановете си за рождения ден.
Сигурно няма да имам възможност.
Без повече извинения!
- Шегуваш ли се?
- Каза, че вече не искаш да ти подаряват книги.
Но се съмнявам, че ще се справиш сам.
Естествено, че ще стане. Откакто съм роден го правя.
Не забравяй, че сам ще освободя хората си.
Тогава трябва да затегнеш това сам.
Жени! Не мога да го направя!
Г- жо Майнеке, елате за секунда!
Бихте ли ми затегнала вратовръзката?
Ще Ви бъда благодарен докрая на живота си.
- Добре ли сте? - Да.
Готово ли е?
Прекрасно! Ще изглежда по-естествено.
Може ли да Ви помоля да пазите тайна? Да си остане само между нас.
Прекрасно! Знаех си, че ще се справиш.
Кога се научи?
Още когато бях малък.
Първият ни гост...
Любимият ни звънец отново не работи. Ще отвориш ли?
Добре.
- Това е подаръкът от нас. - Прочети инструкциите!
- "Никакви книги повече!" - Благодаря!
- Може ли да се присъединя към вас? - Естествено, отдавна не сме се виждали.
Ще взема питиета.
Какво става? Защо седи напълно сам?
Почти не си говори с никого. Само стои там и чете.
Това е подаръкът ми.
- Дойде тук само за да четеш ли? - Но това е Брехт.
Тези хора не изпитват жажда за свобода, нали?
Тогава защо си тук? Какво можем да направим за обстановката?
Хората свикват с всичко около нас.
Сега приемат това, което преди бе немислимо.
Промените вече не се харесват.
Ти си любимият ми режисьор. Стой тук, ще говорим.
Нека ти разкажа за произхода на актьорите в пиесата.
Отчаяние, точно така.
Но какво трябва да направят те?
Националната сигурност не може да заблуди всички.
- Не мисля, че могат. - За какво говориш, по дяволите?
Хаузер! Какво става?
Швайбър, много съжалявам! Приятелят ми е леко пийнал.
Какво ти става?
Не знаеш ли, че сега работи за Националната сигурност?
Не. Не го познавам добре.
Много си идеалистичен, знаеш ли?
Откога бягаш от реалността?
Всички тези хора са те променили. Свикнал си с живота си в деспотство.
Ако това е истина, не заслужаваш да си жив!
Не говори повече с мен, освен ако не искаш да спреш всичко това!
- И все пак някои ти подариха книги. - Молбата ми толкова неучтива ли беше?
Виж тази вилица. Не е ли прекрасна?
За салати е.
Независимо какво е предназначението й, пак е красива.
Виж! Ще пиша с този химикал.
От Томас е. Не разчитам на вкуса му за подаръци.
Някои ще са полезни.
- Това е от Албърт. - Значи със сигурност ще ти хареса.
"Соната от добрите хора"
"11:04: "Лазло" и КМЗ разопаковаха подаръците.
Хипотезата ни е, че след това са правили секс. "
Закъсня!
Съжалявам. Точно преди да тръгна от къщи се случи нещо.
И без това закъснях само четири минути. Извини ме.
Вече са започнали? Артисти! На какво ли не са способни?
Трябва да се заслушаме! С какво е различен техният
сексуален живот от този на обикновените хора...
До утре в единайсет.
Албърт Йерска, стар клиент. Напълно отлъчен.
Знам, че бяхте близки. Хайде, да обядваме!
Волейболен мач в 7 тази вечер.
Да седнем тук!
Социализмът би трябвало да ни
остави да се нахраним, независимо къде седим.
Трябва да знаеш, че снощи колата на
Министъра остави г-жа Драйман пред къщата й.
Не знаем точните подробности,
но последния път, когато говорих с него, той не отрече.
Ако откриеш, че има нещо между тях двамата, ми го кажи лично.
От това, което подслушваш зависи и моето бъдеще, не само твоето.
Ако наистина открием нещо.
Защо трябва да го прикриваме? Не е в наш стил.
Личните работи са могъщи оръжия срещу конкурентните ни партии.
Той е комунист като нас. Не желаеш да опозоряваш собствената си партия, нали?
Чуйте новия виц:
Една сутрин Главният секретар Ерих отишъл в офиса си.
Отворил прозореца, видял, че грее слънце и се запитал...
Извинете... Аз просто...
Всичко е наред, другарю.
Няма нищо лошо да се шегуваш с лидерите на страната си.
Аз самият знам цял тон такива.
Продължете!
Добре. И главният ни секретар
казал на слънцето: "Добро утро, мило слънце!"
Така ли го е казал?
И слънцето отговорило: "Добро утро!"
На обед той пак казал: "Добър ден, мило слънце!"
И слънцето пак му отговорило. Вечерта, след работа Ерих отново поздравил:
"Добър вечер, мило слънце!" Но този път то не промълвило.
Затова той отново опитал: "Добър вечер, какво става?"
Слънцето казало:
"Тъпако, не ми занимавай с глупости, вече съм на запад!"
Името Ви?
Номер? Отдел?
Аз ли?
Казвам се Щилър.
Адолф Щилър от Първа Информационна Секция.
Няма нужда да Ви казвам колко навредихте на кариерата си, нали?
- Аз само... - Вие само какво?
Такива шеги помрачават партията ни.
А Вие работите в Националната Агенция по Сигурността!
Защо не кажете този виц в лицето на Министъра?
Да, смешно беше!
Добра история, но трябва да се поработи над нея.
Каква е разликата между Ерих и телефона?
Никаква! Когато свърши - избираш наново!
- Къде отиваш? - Вкъщи! Лека нощ.
Влизай в колата!
Нали не си забравила за срещите ни всеки четвъртък?
Твоето поетче пак ли ще си празнува рождения ден?
Хайде, влез в колата!
Вярвам, че разбираш кое е доброто за теб.
Затова те моля да си помислиш и да сложиш нещата на кантар.
Може би именно студенината ти
ме побърква по теб.
Полудя ли?
Ако искаш да се прибереш навреме,
Не се дърпай! Ще те пусна, ако си добро момиче.
По-добре виж с очите си!
Идвам!
Глупава жена!
До следващия четвъртък! Да тръгваме!
Спиш ли?
Моля те, прегърни ме!
Как сте, сър?
Пак закъсня с пет минути!
Добър вечер. Единайсти етаж, дясната врата.
Отворете вратата!
- Как се знаехте, че е тук? - Знам името ти.
Чудно, че успях да го намеря само с едно име.
Да, така е.
Как беше? Хареса ли ти?
- Пренощувай тук! - Не мога.
Имам друг клиент.
Работя с резервации.
Вече е 1.30. Какви клиенти по това време?
Не ти влиза в работата!
Другия път ме поръчай за повече от час.
Чао.
Георг, чу ли за Хаузер?
Какво за него?
От Националната Сигурност му отнели паспорта и
не може да отиде в чужбина за симпозиума.
Даже са закъсняли. Прекалено е горделив.
Заслужава си го, защото не знае как да се защитава.
Би трябвало един писател да е по-здраво стъпил на земята.
"Лазло" подкрепи забраната на Хаузер.
Виждала ли си някъде антологията ми?
Тази, която тъкмо завърших.
Не е ли на бюрото ти?
Странно, не мога да я намеря.
* Брехт *
"През всеки ден от септември ранната есен бе тъжна.
Младите, извисени дървета, стремящи се към небето, разцъвтяваха като любовта.
Над нас плаваше безпристрастното и ясно небе,
по което минаваше бяло като памук облаче.
С тази вяра в сърцето ти никога не ще те напусна!"
- Да? - Георг? Аз съм Вагнер.
Какво става?
Не си ли чул? Йерска се е самоубил.
Георг?
На мен също ми е мъчно.
Мислих си за последния разговор, който проведохме.
Трябва да го послушам и да променя нещо в живота си.
Ако можеше да чуе това произведение!
Ако наистина е способен, ще разбере какво ще сторя.
Наистина ли работиш за Националната Агенция по Сигурност?
Знаеш ли какво е предназначението на тази агенция?
Да, те са лошите. Взеха баща ми.
Така ли?
Как е името на...?
На кое?
На тази топка. Как се казва тя?
Странен си. Хората не си ги кръщават.
Г- н Министър, това е подаръкът ми за Вас.
Най-добрите подслушватели и оператори.
- Чува се всеки звук, от всеки ъгъл. - Трябва да уличим Драйман.
След самоубийството артистите със сигурност ще предприемат нещо.
Приятно ми беше.
Ще започнем да шпионираме Хаузер и другите.
Министърът наистина го желае.
Направо ме заболява главата!
- Нещо ново около него и г - жа Драйман?
- Ако съм чул правилно, утре вечер ще излизат.
Много добре. Но не се хаби много с любовната история!
Трябва да се съсредоточим върху работата.
Не го забравяй!
Тази вечер не ми е добре.
Не искам да остана сам тук и не мога да напиша нищо.
След самоубийството ми иде да се откажа напълно.
Страх ме е и да не ме напуснеш.
Не ставай като дете!
- Трябва да изляза. - Къде ще ходиш?
Една стара съученичка идва и...
- Не ме лъжеш, нали?
- Това истината ли е? - Какво приказваш?
Знам всичко.
Знам къде отиваш!
И те умолявам да не го правиш!
Не си длъжна!
Няма нужда да го правиш.
Знам, че е заради мен.
И заради актьорството, от което никога няма да се откажеш.
Повярвай ми!
Криста Мария...
Ти си човек на изкуството.
Винаги си била такава. Знам го!
И публиката ти също го знае.
Няма нужда да задоволяваш когото и да било.
Не тръгвай!
Не отивай при него!
Знам, че не съм длъжна. Всичко бе напразно!
Ами ти?
Ти нямаш ли нужда от това? Не се ли нуждаеш от свободата си?
Можеш да живееш в писането си,
можеш да пишеш за всичко. Тогава защо не го правиш?
Знаеш, че ще те унищожат! Хората не могат да живеят само с вяра.
Какво можем да направим? Какво трябва да направим?
Искаш ли ти да си следващият самоубил се?
Аз не искам.
Затова трябва да вървя.
Имаш право. Не мога да те разубедя.
Но те умолявам!
Не отивай! Не се подценявай!
Тук съм, шефе.
Какво си се заслушал толкова внимателно?
Хайде, мой ред е.
Няма да преживея да се преумориш от работа!
Къде отиваш?
Ще се видя с един стар съученик.
Ще запиша подробностите и ще ти ги предам утре сутрин.
Не се притеснявай!
Лека нощ!
Вътре има места за сядане.
Само аз съм.
Чаша водка за мен.
Добре.
Може ли вместо това да изсвирите "Усмивката"?
Вино, моля!
Как сте, госпожо?
Не ме притеснявайте! Оставете ме на мира!
Г- жо Зиланд?
Познаваме ли се?
Вие не ме познавате, но аз Ви познавам много добре.
Хората Ви обичат,
защото сте истинска.
- Актрисите не могат да бъдат истински. - Но Вие сте.
Виждал съм Ви на сцената
и Вие бяхте просто себе си.
Като сега.
Мислите, че знам коя съм?
АЗ СЪМ ПРОСТО ЕДИН ЗРИТЕЛ!
- Трябва да вървя. - Къде отивате?
Да се видя със стара съученичка.
Наистина ли? Когато лъжете, се променяте.
- Така ли? - Да.
Същата Криста-Мария ли съм, която Вие познавате?
Бихте ли напуснал някого, който е по-важен за Вас от самия Ви живот?
Бихте ли продал тялото си за едно изкуство?
Да продадете тялото си заради изкуство?
Това не е добра сделка.
Вие сте най-добрата актриса, която съм виждал.
Не мислите ли?
Добър човек сте.
"Караха се за това дали г-жа Драйман да излезе със съученичката си.
и накрая тя надделя. Г- н Драйман остана вкъщи огорчен.
След около 20 минути тя се върна.
Изненада не само "Лазло", но и мен.
Той бе много щастлив. След това правиха любов.
Тя му се врече, че повече няма да го напусне.
Той й призна, че музата му се е завърнала.
Вероятно скоро ще имаме нова пиеса.
През последната седмица той изостана със сценария.
Защо тя се промени толкова внезапно?
Мога да преценя, че сега е още по-влюбена в "Лазло".
Пламъчето на любовта явно се е съживило. "
Шефе... бяха заспали, затова и аз...
Хубав доклад!
Мислиш ли?
Никога не съм бил по-нещастен.
Нито пък аз.
В историята никога режима не е бил толкова близък до социализма.
Централата наблюдава всички изкъсо.
Средно човек си купува 2.3 обувки годишно.
Прочита 3.2 книги...
И всяка година 6,743 ученика завършват с пълно отличие.
Но една статистика не се публикува.
Тази за естествената смърт.
Ако се обадите на Националната Агенция по Сигурността, няма да ви кажат
колко хора загубиха живота си
като заподозряни във връзка със Западна Германия.
И думичка няма да обелят.
Само внимателно ще запишат името ви.
Това е за сигурността на страната.
Сигурността и просперитета на страната са за сметка на тези мъртъвци.
От 1977г. Германската Демократична Република спря да изчислява самоубийствата.
Както знаем, самоубийствата
бяха за добро.
Защото не можеха да понесат живота си по този начин-
без кръв, без страст. Смъртта бе единствената алтернатива.
Единствената надежда.
Откакто спряхме да броим самоубийствата, т. е. преди 9 години, има само една страна,
изпреварваща ни по този показател - Унгария.
След това се отправяме към позната посока: СОЦИАЛИЗЪМЪТ!
Най-изразен сред тези хора бе Йерска.
Велик режисьор.
Днес пиша неговата история.
- Нахвърлих структурата на сценария. - Трябва да вярваме на статистиките.
Апартаментът ми не е звукоизолиран.
Да им пуснем малко музика!
Какво ще кажеш за вкъщи?
"Кремъл Парк, в три следобед. "
Сега е безопасно.
- Там някой ни наблюдава. - Покани го при нас!
Там някой ни наблюдава. - Покани го при нас!
Какво се получи?
Прочети това!
Искаш да го публикуваш?
Би било страхотно! Ще ми помогнете ли?
Криста знае ли за това?
Не.
Добре, ще ти помогна.
Но не й казвай нищо!
Какво?
За нейната безопасност.
Ще се свържа с редактора на "Шпийгел".
Ако някой друг разбере, ще си навлека неприятности.
Познаваш ли Хесенщайн?
Само съм чувал името му.
Ще се срещнете. Ще го публикуваш, но анонимно.
За сигурността ви с Криста. Освен ако не избягате в Западна Германия.
Много е студено!
Да отидем у нас.
Няма никакъв таен агент.
- Там никой не подслушва. - Откъде знаеш?
Чисто е.
Но за да се уверим...
Ще ти кажа как да разбереш дали те подслушват.
Ще помоля чичо ми Франк да помогне. Връща се от Западна Германия тази седмица.
С новия си Мерцедес.
Сценарият ми звучи добре, нали?
Да, съгласен съм.
Откъдето и да го погледнеш е добър.
Не разбирам. Нали тук не се публикуват подобни сценарии?
Господ напълно ни е забравил.
Мога да го предложа на някое списание в Западна Германия.
Там определено няма толкова забрани.
Къде ще отседнеш, чичо?
Улица Андреа.
Каза ми да се срещна с вас, момчета.
Можем да обсъдим по-подробно сценария.
Може да научим добри новини.
Знаете ли, че от Националната Сигурност са наблюдавали Пол.
Онзи агент може да го следи.
Трябва да тръгвам.
Хайде, нищо няма да ни спре, нали?
Мислиш ли, че ще стане?
Здравейте, това е обществен телефон. Търсите ли някого?
Ало?
Странно.
Играете си с мен!
- Георг на телефона. - Добре, преувеличихме.
Някой проследи ли те?
Не. Изглежда ситуацията не е толкова зле.
- Добре, връщам се в Западна Германия. - Благодарен съм за това, което направи.
Няма защо.
Радвам се, че не си под наблюдение.
- Добре, до скоро. - Чао.
Ако някой ни попита какво правим, какво ще му казваме?
Каквото досега.
Работим върху пиеса.
За четийрстата годишнина на Републиката.
Да.
Това е планът.
Не мога да повярвам колко е мудна Националната Сигурност.
Мислех, че стават за нещо.
Ще видим.
"7:32 вечерта: Няма повече за предаване. "
Шефе, слушай това.
Има сведения само за
77 самоубили се и това трябва да се обяснява
по-конкретно.
Искам да съм по-буквален.
Не само един от разкриващите репортери. - Статията сама по себе си е прекрасна.
Но конкретни цифри биха представлявали по-голям интерес за публиката.
Тогава какво предлагаш?
- Нещо става. - Прав си.
Какво знаеш?
Подготвят нова статия.
За годишнината на Републиката.
Не ми звучи, че правят това.
Тогава какво мислиш?
Не знам, но определено не е сценарий.
Другарю, прекалено много се задълбочаваш.
Не си интелектуалец, нали?
- Аз ли? Не, не съм. - Тогава спри да мислиш!
От теб искам техническа помощ, не глупави въпроси.
Не се опитвай да вършиш моята работа!
Съжалявам, трябва да вървя.
Приятен ден и късмет с работата!
След това ще го препиша.
Ще ти осигуря време и помощ.
Две седмици достатъчни ли са?
Можем да го публикуваме преди годишнината.
Запази заглавието!
Криста ли се връща?
Георг?
Криста, това е г-н Хесенщайн.
- Криста-Мария. - Чест е най-сетне да се запозная с Вас!
С какво се занимавате?
Работим върху сценарий за четирийстата
годишнина на Демократичека Република Германия.
Ще се впишете ли в сроковете?
Точно това обсъждаме.
- Аз ли ще съм водещата актриса? - Точно за това ще питам.
Бихте ли играла Ленин, или пък майка му?
Изберете си един от тези образи!
Май ще е по-добре да Ви оставям. Ще си полегна.
Внимавайте!
Колкото по-малко хора знаят, толкова по-добре.
Националната Сигурност е отчаяна.
Донесох ви също и подаръци.
Колко сладко!
Имам пишеща машина.
Националната сигурност ще претърси всичко тук.
Не е шега, отнася се до сигурността на Пол.
За съжаление има само червено мастило за такъв вид машини.
Може да се премине на черно, само щом червеното свърши.
Кой знае дали това ще се случи.
Трябва да я скриеш там, където сметнеш за нужно.
- Обещавам да я пазя! - Това е сериозна работа!
Не искам неприятности заради тази машина!
Само тримата знаем за нея.
Сигурен ли си, че апартаментът е безопасен?
Да.
Дори улиците да бъкат от агенти, тази къща ще бъде крепост.
Добре, сега да чакаме голямото внимание към статията.
Тази бутилка вино е истинска.
Наздраве! За разкриването на истината.
- Наздраве! - Това е исторически момент.
Наздраве!
Трябва да го видя! Аз съм Уизлър.
Съжалявам, ако нямате уговорена среща...
Казах...
Ако още им създават проблеми...
Тогава затворете църквата завинаги!
Можем да арестуваме свещеника.
Направете го сега, няма да ви уча как!
Някакви новини?
Виж тази книга!
"Проучване на Идеология и Политически науки"?
Университетско?
Погледни това!
Информационен сектор на Национална Сигурност, проф. Уизлър.
Прекрасно, позволи ми да прочета един от параграфите!
Какъв шедьовър!
Например, хората под наблюдение се разделят на пет категории.
Примерно, Драйман
е четвърта категория:
Исторически тип - труден за идеологическа обработка.
Казвам ти го, защото си ми приятел.
С тях можете да се справите, подхождайки стъпка по стъпка.
Трябва да се отървете от него, или да
намерите фаталните следи преди да се е усетил.
Внимавайте, не бива да забелязва!
Избягвайте контакти с него!
Не показвайте емоции, не издавайте лична информация, дори и в доклада!
Не оставяйте следи, за които може да пише след време.
След десет месеца ще си свободен.
Напълно!
Бих искал да съм там и да го видя.
Знаеш ли какъв е опитът ми?
Повечето хора от четвърта категория, които познавам са мъртви.
Независимо какви артисти са били.
Така бягат от действителността.
Знаеш го.
Приемат го като саможертва.
Ти за какво си дошъл?
Нещо ново за Драйман?
Мисля, че е време...
Време за...?
В смисъл... мога да се справя сам.
Искам сам да го записвам.
- Не вярвам на другото момче. - Не му вярваш ли?
Сигурен ли си, че ще се справиш?
- Не искаш никой друг да знае? - Лазло от четвъртата категория ли е?
Колкото повече хора знаят, толкова по-опасно става.
Тогава ще помоля Ърл да се оттегли.
Предпочитам да работя сам.
Защо?
Мисля, че сме близо.
Мога да се справя без чужда помощ.
Ще следя Лазло.
Може да работи и навън.
Добре, имаш думата ми.
Но трябва да довършиш тази мисия!
Сега съм зает с тази работа с църквата.
Напиши ми доклад за това!
Промени причините.
Чакай!
Още нещо...
Не сме в училище и не правим нещата само за висока оценка.
Това е за хората.
Агентите са се побъркали. Следят за всичко!
Средно, човек си купува 2.3 чифта обувки годишно.
Чете 3.2 книги.
Има 6,743 ученици, завършващи с пълно отличие.
"5.00 следобед: "Лазло" чете на Хаузер
и Уолнър още едно действие от пиесата."
"Зъболекар"
- Не работим върху сценарий. - Не е нужно да ми обясняваш.
Трябва да ти кажа.
Не искам да знам.
Приятелите ти ще се разстроят ако ми кажеш.
Просто искам да остана с теб,
независимо от това, което правиш.
Напрежението между Западна и Източна Германия се увеличава.
Публикацията е в "Щпийгел" от анонимен писател от Източна Германия.
Статията разследва данните за
самоубийства в Демократическа Република Германия.
Шокиращото е, че разкрива
самоубийството на известния режисьор Йерска,
след като дейността му е била забранена за последните пет години.
Йерска се самоуби на пети март тази година.
Правителството на Германия не е издавало броя на самоубийствата от 1977 насам.
Засега Унгария остава страната с най-голям брой самоубийства.
Г- н Главен Секретар, нека обясня!
Да, наблюдавахме го.
Свързахме се с агента ни от "Щпийгел", но не можахме да намерим оригинала.
Можем да разберем от машината.
Г- н Главен Секретар, веднага ще Ви уведомя ако науча нещо.
Андриа, намери ми техник!
Ако искаме пишещата машина да ни свърши някаква работа,
ни трябва квалифициран техник, с който в момента не разполагаме.
Много е вероятно тази пишеща машина да е правена в чужбина.
- Нямаме такива видове, така ли? - Да.
Ами хората, които са свързани със Западна Германия?
Например Хаузер?
По принцип само журналистите познават този вид пишещи машини.
- Но повечето журналисти... - Това е всичко.
Тази машина притежава специален код.
- Георг Драйман?
- Възможно е, но по принцип той първо пише ръкопис.
След това печата. Нещо като негово лично правило.
Колко голяма е тази машина?
Най-малката в света.
19 на 19 сантиметра.
Колкото една книга?
Добре, можете да вървите.
Довиждане, другарю!
"Шпийгел" - Тайните Статистики за самоубийствата в Република Германия"
Андриа, свържи ме с Хаутман!
"4.00 следобед: Групата се умори от писане. "
- Моля?
- Хаутман, прочете ли статията за самоубийствата?
Тази в "Шпийгел"? Да, четох я.
Как разбра?
Хаузер проведе три телефонни разговора.
Много е важно! Кариерите ни зависят от това.
Знаеш ли какво стои зад това?
Не мисля, че Драйман го е написал. Не е възможно.
Миналата седмица наш агент проследи редактора на "Шпийгел", Хасерман.
Изпуснали са го близо до апартамента на Драйман.
Шестата група са куп идиоти.
Той познава ли Драйман? Говорили ли са преди?
- Не го ли написах в доклада си? - Не, не си.
Тогава кой е написал статията? Бъдещето ни се скапва!
Ще ти се обадя по-късно.
Мамка му!
Влезте!
Разкажете ми накратко за следенето!
- Как са се сдобили "Шпийгел"? - Слядяхме го!
Ами връзката ми с онази жена?
- За това знаете ли? - Да.
Хората ти могат ли да пазят тайна?
Спокойно, погрижили сме се.
Отсега нататък можем да вярваме единствено на нас самите.
Криста-Мария Зиланд. Арестувайте я и я разпитайте!
Може да знае нещо.
След това я освободете, независимо от резултата!
Все пак искам да гледам представлението й.
Можеш да тръгваш!
Затвори вратата!
Госпожо Зиланд? Моля, придружете ни!
Да вървим!
Хайде!
Другарко Зиланд, доста сте популярна.
Колко жалко!
Играта Ви е страхотна!
На височко сте.
Седнете!
Знаете ли защо сте тук?
Обяснете ми, моля!
С какво ще съм Ви полезна?
- За националната сигурност? - Късно е.
Познавам почти всички артисти, мога да Ви дам информация.
Вярвам Ви, но не това ме интересува.
Все за нещо трябва да мога да помогна.
Иначе защо ще ме държите тук?
Но Вие вече... Как да се изразя...
Вече сте омъжена за глупак.
Следователно сте изгубила доста заслужена свобода.
Какво намеквате?
Нищо.
Можете да направите само едно.
Познавате много писатели и артисти.
Запозната ли сте със статията от миналата седмица в "Шпийгел"?
За самоубийствата на писателите.
Ехо, моля, отворете!
Отворете!
Малц да разбие вратата!
Не му давайте време!
Малц!
Няма нужда да употребявате сила!
- Какво искате?
- Национална сигурност, трябва да претърсим къщата!
Важна мисия!
Заповядайте!
Малц, Мюлер, спалнята и коридора! Галци, Бейл, с мен към банята и терасата!
Томас, вие момчета, към всекидневната и кабинета!
Какво сте горял?
Ненужен сценарий.
Този учебник в Западна Германия ли е издаден?
Авторът ми го подари за рождения ден.
- Започнахте ли? - Да, по плана.
Няма нищо, освен немски вестници и книги.
- Не намерихме целта. - Претърсете всеки ъгъл!
Така и направихме. Да продължаваме ли?
- Да продължаваме ли да търсим? - Кажете им да тръгват!
Това е адресът на Министерството. Ако имате нещо за признаване, елате!
По-добре първо да изчистя.
Да, моля?
Уизлър, чакам те в офиса утре в девет.
Добре, мисля, че Криста-Мария те е продала.
После се е покрила.
Тя не знаеше нищо.
Ами ако е знаела?
Не беше там, когато говорехме миналия път.
Дори да знаеше, нямаше да ни издаде.
Нямаше да го направи!
Ако си прав и ако се върне,
ще се погрижа за това.
Имам среща с полковник Груниц.
Агент XX/7
Влез!
Седни!
Е?
Какво става?
Мен ли питаш?
Драйман ли подозирате?
Добър актьор е.
Имате ли доказателство?
Последвай ме!
Предполагам, че не знае нищо.
Но евентуално можем да изровим информация.
Това е последният ти шанс.
Доведете заподозрения!
Помниш ли на чия страна си?
- Да. - Тогава ти давам последен шанс.
Аз да присъствам ли?
Поверително е, излезте!
- Вие ли сте помощник-командира? - Записвайте!
Командвайте тогава!
Още десет часа.
Не, всъщност девет и половина.
Искате да търсят друга за главната роля заради някакъв си инцидент?
Последният път, когато публиката ще чуе името Ви.
Това ли искате?
Само ни съдействайте!
Няма статия.
Няма и машина, измислих си ги.
Надявам се.
Ако ни разследват,
ще излежите поне 2 години за лъжесвидетелстване.
Драйман и без това ще бъде арестуван.
Дори и без Вашите показания.
Имаме достатъчно доказателства, за да го обвиним.
Мислете за себе си!
Нямате представа в какво се превръщат хората тук.
- Вярвате ли в общественото мнение? - "Вярвате ли в общественото мнение?"
Типично в негов стил!
Помислете, какво е направила публиката за Вас?
Целият Ви живот е отпуснат от страната.
Време е да върнете услугата! Да си получите заслуженото!
Кажете ми, къде е машината!
Няма да арестуваме Драйман за това.
Веднага ще Ви освободим.
Ще Ви пазим.
Ако има време, дори можете да се приберете вкъщи
и да излезете на сцена, по план.
Сцената, светлините.
Публиката, която Ви обича...
Кажете ми, къде я крие!
Изплюйте камъчето!
В апартамента е.
Плоскостта между коридора и спалнята.
Дъската се премества...
Тук ли? Отбележете го!
Можете да си вземете нещата. Сигурно сте уморена.
Това е наградата, че служите на Родината.
Г- н Хабна,
виждал ли сте Хаутман?
Замина си след разпита.
Наистина ли? Бързак!
Още ли искаш да се прибираш? Ами ако тя е там?
Ако се върне, какво ще се случи?
Мислил ли си какво ще предприемеш?
Не мисля, че би ме предала.
- Криста? - Недей, не съм се къпала от два дена.
Трябва да си взема душ!
- Защо си тръгна сам? - Теб ли да чакам да ме вземеш?
- И двамата ли са си вкъщи? - Да.
Това е днешният доклад.
Да се надяваме, че е последният по тази мисия.
Защо не ми се обади?
- Моля? - Защо не ми се обади?
Ходихме извън града.
Ще ми подадеш ли сапуна?
Идваха агенти от Националната сигурност. Претърсиха всичко.
Кой е бил тук?
Национална сигурност, отворете вратата!
Стой тук!
Другарю Драйман, ние сме от Националната сигурност на Републиката.
Сигурно много сте почиствал след снощи.
Започнете с кабинета!
Всяка книга, страница по страница!
Какво е това?
Дъската изглежда неустойчива.
Дали отдолу няма нещо тайно, а?
Съжалявам, но трябва да приложа сила.
Кучката се оказа лъжкиня.
Няма да забравя какво ми причини!
Не говорете, ще се оправите!
Преместих печатната машина.
Прости ми!
Изтегляйте се, всичко свърши.
Г- н Драйман, претърсихме и не открихме нищо.
Съжалявам.
Хайде.
Знаеш, че мисията се провали, нали?
С кариерата ти е свършено.
Ще те прехвърля в сектора с писмата.
Ще отваряш пликове и ще чакаш да бъдат проверени.
Това ще е за следващите 20 години.
20 години!
Доста дълго време, мамка му!
4 години и 7 месеца по-късно
Стената падна!
Паднала е!
Тук е като на фестивал! Около Стената са се струпали младежи.
Приветстват се и се прегръщат. Невероятно е!
Докладваме от Берлин.
9- ти ноември, 1989- ден, в който се пише история.
Наживо с нашите репортери.
Две години по-късно.
Какво се е случило?
Моят любим умря!
Сутринта го видях. Бе изпълнен с енергия!
Не, сестрици, повярвайте!
Мъртъв е! Познах, че умря,
защото слънцето изгря и започна да го осветява.
Видях дълбокия страх на лицето му.
Тази ужасяваща любов...
Защо е като бодил?
Елена, да се прибираме!
Искам да променя всичко!
Спомни си нещо, нали?
И аз затова излязох.
Как си?
Сега можеш да пишеш каквото искаш.
Нали мечта за тази страна?
Но това ли е Германията, за която вие, артистите, мечтахте?
Сега има ли материал за писане?
Хората вече нямат вяра, нито любов.
Сега сме федерална република с истинска свобода.
- Има ли смисъл? - Винаги съм искал да ти задам един въпрос.
Както кажеш, Драйман има правото да знае всичко.
Защо не ми наложи забрана?
Защо не ме наблюдавахте?
О, беше следен, повярвай ми!
Под пълно наблюдение!
Записваха ли ме?
Абсолютно! Всяка капчица от живота ти!
Невъзможно!
Използвай въображението си! Дори и сексуалния ти живот.
Всичко.
Дори не можеш да си го представиш, жалко артистче!
За щастие ГДР не съществува.
Изчакайте няколко минути! Има много документи за организиране.
Започват отгоре, наредени са по дати.
Не бързайте! Всичко е тук.
Доклад за наблюдение на Г. Драйман.
Ако имате въпроси, свържете се с Информационния
Сектор на Агенцията по Национална сигурност.
"Лазло" получи ветник "Франкфуртски Новини" от Западна Германия.
Предупреди Хаузер и Уолнър да се покрият, в случай че са наблюдавани.
Отвориха подаръците и след това правиха секс.
Чичото на Хаузер ги посети от Западен Берлин.
Заедно обсъждаха всичко. Лазло и Хаузер
щяха да пишат сценарий за четиридесетата годишнина на Германия.
Обсъждаха сценария.
и намека, който всеки герой трябва да покаже.
Мислеха, че най-важният елемент е историята.
Но характерът на героя щял да привлече повече публика.
Така това се превърна в ключа за пиесата.
Нямаше други изказани мнения.
XX/7?
Аз, Криста-Мария Зиланд
доброволно сътруднича на Националната Агенция по Сигурност.
Заклевам се да казвам истината, нищо друго освен истината.
Всичко, което казвам е в името на сигурността на страната.
Георг Драйман е известен драматург от дясното крило.
Близък е с режисьора Пол Хаузер.
Криста-Мария, десети март, 1985 година.
Арестувана заради свръхдоза.
Освободена на 11 Март, около 3.00 следобед.
Докато агенти претърсваха апартамента на Драйман,
тя избяга от апартамента, бе блъсната от кола и почина.
Защо е било всичко това?
Кой го е крил?
Националната сигурност
реши да затвори случая и да приключи разследването на Драйман.
Мисията се водеше от агент ХХ/7.
Мисията бе под ръководството
на Националната сигурност и няма нищо общо с агента.
Но предлагам той да не участва в подобни задачи.
10.55ч: Подслушвателите бяха премахнати от апартамента на Драйман.
15.10ч: Криста бе освободена от ареста.
След това апартаментът на Драйман бе претърсен.
15.15ч: Записването приключи.
Кой е ХХ/7?
Спрете!
Върнете се на улица Файер!
Две години по-късно.
"Георг Драйман: Соната от Добрите Хора"
"С признателност за г-н ХХ/7"
Здравейте!
29.8.
Да ви я опаковам ли, или е за подарък?
Не. Тя е за мен!
zanunda. net by 5roff